- Da, d-le. - Garnitura asta e cam unsuroasă.
Durează jumătate de oră să o verific. Să-i fac și plinul?
- Verifică și uleiul. - Bine.
- Sunteti în trecere? - Da.
Pittsburgh? De acolo veniți sau acolo vă duceti?
- Ne ducem la o întrunire a vânzătorilor. - Ce vindeti?
Produse farmaceutice. El o să ia un premiu.
A realizat vânzări în valoare de 17.000$ luna trecută. E cel mai rapid din teritoriu.
Da. Cel mai rapid și "cel mai cel".
- Încă un rând, pentru el și pentru tine. - Multumesc.
E cald azi pentru condus.
E mai bine după-amiaza târziu. Mai aveți timp.
Puteți ajunge la Pittsburgh în două sau trei ore.
Are dreptate.
Ce zici, Charlie?
Jucăm biliard? Așteptăm să treacă zăpușeala?
O să te coste, ca de obicei.
Nu mai trage de timp. La un tac.
Bine că-și permite.
Mai adu-ne de băut. J.T.S. Brown.
Dacă mai ratezi o dată, pierzi din nou.
Cât datorează puștiul până acum?
Cam 60$, 70$.
Următorul joc, 10$.
Arătos băiat, bine îngrijit. Păcat că nu tine la băutură.
Am reușit, în sfârșit! Hai, plătește, fraiere!
Ar trebui să joci barbut cu un așa noroc!
- Cum adică, noroc? - Știi ce vreau să spun.
Nu mai reușești o lovitură ca asta nici peste un milion de ani.
Nu? Bine, aranjează-le cum erau înainte.
- De ce? - Aranjează-le cum erau înainte.
Pun pariu cu tine pe 20$ că lovesc din nou exact ca mai înainte.
Nimeni nu mai poate lovi așa, nici măcar un betiv norocos.
Așa erau?
- Așa erau aranjate înainte? - Da.
Hai, scoate banii.
Aranjează-le din nou.
Hai, aranjează-le din nou.
Ești beat, băiete. Nu mai pariez cu tine.
Ce vrei să spui?
Hai să plecăm. Trebuie să fim mâine dimineată la întrunire.
La naiba cu întrunirea! Haide, am pus banii pe masă.
- Nu-i vreau. - Pariez eu.
Nu fi prost. Nu mai paria pe tâmpenia asta de lovitură!
Crezi că sunt beat, că am fumat iarbă,
și vrei să participi așa, prietenește, cât timp mai sunt bani în circulație?
Bine.
Dă-i drumul. Aranjează-le.
Vrei să câștigi ușor niște bani? Uite 105$. Comisionul pe o săptămână.
Vrei să iei tot? Încearcă-ți norocul, poate câștigi bani ușor.
- Mă bag și eu. - Și eu.
- Ba nu, îl vreau pe el. - Lau banii din casă.
Ne vedem în mașină, prostănacule!
RESTAURANT PARIZIAN
BILIARD
Bună dimineața, Henry.
Ce liniște!
Da, ca la biserică.
Biserica Bunului Șarlatan.
Pentru mine arată ca o morgă. Mesele astea sunt lespezile pe care pun morții.
Eu o să ies de aici viu.
- Ce masă ne dati? - Oricare.
Nu aveti bar?
N-avem bar, flipper, bowling, doar biliard. Nimic altceva.
Așa e la Ames, d-le.
"Așa e la Ames, d-le."
Bilele alunecă frumos.
Cât o să câștig în seara asta?
O să câștig 10.000$ într-o seară.
Cine să mă învingă?
Zău, Charlie. Cine o să mă bată?
Nimeni nu te poate învinge.
10.000$!
Mai există vreo altă sală de biliard pe aici unde se pot câștiga 10.000$ într-o seară?
Țin minte că am jucat cu un moșneag pe 10 cenți partida.
- Avem companie. - Cauti distractie?
- Poate că da. Vrei să joci? - Nu.
- Tu ești Eddie Felson? - Cine e ăla?
- Ce știi să joci? - Jucăm orice spui tu.
Amice, nu vreau să te trag pe sfoară.
Nu-i păcălesc pe cei care vin cu tacul lor propriu. Nu mă păcăli nici tu.
Sunt Eddie Felson. Joc biliard cu 15 bile. Există pe aici jucători de biliard cu 15 bile?
- Ce fel de biliard îți place? - Cel scump.
Ai venit să joci biliard cu Minnesota Fats?
Exact.
- Vrei un sfat gratis? - Cât costă?
Tu cine ești, impresarul lui, prietenul, lacheul?
E partenerul meu.
- Partener cu bani? - Avem suficienti.
Du-I acasă pe puști. Fats n-are nevoie de banii tăi. Nu-I poți bate.
Nu l-a mai bătut nimeni de 15 ani. E cel mai bun din tară.
Ai înțeles greșit, d-le. Eu sunt cel mai bun.
Bine, ți-am spus despre Minnesota Fats. Dă-i drumul și joacă cu el, amice.
Spune-mi unde-I pot găsi, amice.
Vine în sala asta de biliard în fiecare seară, la 20.00 fix.
Rămâi aici, o să te găsească el.
PARIURILE INTERZISE
- Lovești cu îndemânare. - Multumesc.
- Joci biliard cu 15 bile, d-le? - Din când în când, știi cum e.
Tu ești Minnesota Fats, nu-i așa?
Acolo de unde vin eu se zice că ești cel mai bun din țară.
- Chiar așa? - Da.
Se zice că Fats lovește bilele de le ies ochii.
- De unde ești? - Din California. Oakland.
California. Te numești Felson? Eddie Felson?
Corect.
Am auzit că mă cauti.
Și asta e corect.
Big John, crezi că băiatul ăsta e un șarlatan?
Îți place să pariezi? Pariezi pe partidele de biliard?
Hai să jucăm o partidă de biliard.
100$?
Joci pe sume mari. Toți spun asta.
Hai să pariem pe 200$ partida.
Acum știu de ce ți se spune Eddie cel lute. Vorbești pe limba mea.
Sausage, aranjează-le!
INTERZISE LOVITURILE VERTICALE!
- Cum te simti? - Lute și dezlănțuit.
În sinea ta, voiam să zic.
Încordat, dar în formă.
Willie, ține-i tu.
Tu le spargi.
Nu prea ai de ales.
Ba da.
Șase, în colț.
Cincisprezece, în colț.
Asul, pe lateral.
Opt.
Zece.
Unsprezece.
E grozav, grăsanul cel bătrân!
Uită-te cum se mișcă! Parcă e un balerin.
Doisprezece, în diagonală.
Și degetele alea grăsuțe...
și lovitura,
- de parcă ar cânta la vioară. - Bila cinci.
Bila trei.
Patru, lung.
Colțul din diagonală.
Frumoasă lovitură.
Lovitură de siguranță.
Bila șapte, în colț.
Șase, în colț.
125, partida s-a terminat.
Treisprezece.
Cinci.
Zece.
Partida s-a terminat!
Doi, în colț.
Treisprezece.
Scor 125, partida s-a terminat.
Asul, în colț.
Bila trei.
Las-o baltă. E prea bun.
O să-I bat!
E rândul tău.
Ai ratat?
Nu lași prea multe când ratezi, nu-i așa?
Asta e și ideea în jocul ăsta.
Bila doi, în buzunarul lateral.
Foarte bună lovitură.
Grasule, presimt că de-acum încolo conduc eu.
Bila unu, în buzunarul din colț.
Ți s-a întâmplat și ție să simți dintr-o dată că nu poți rata?
Am visat partida asta în fiecare noapte, Grasule.
Bila cinci.
Asta e masa mea, îmi aparține!
Bila cincisprezece.
Bila șapte.
Bila patru.
Partida s-a terminat!
Bila unsprezece.
Aranjează-le!
Bila zece în colt.
Bila unu, în buzunarul din colț.
Partida s-a terminat!
Plătește-mă din nou, Fats.
- Cu cât conducem? - Cu aproximativ 1.000$.
Fats, hai să jucăm pe 1.000$ partida.
Dă-mi niște whisky White Tavern, un pahar și niște gheață.
Predicatorule, dă-mi niște whisky. J.T.S. Brown, fără gheață, fără pahar.
La-I de la localul lui Johnny.
Accept pariul.
Dă-mi banii mei.
Doi, în colț.
Șapte.
Asul, în colț.
Bila doi, în buzunarul lateral.
125, partida s-a terminat.
Bila zece.
Îmi vine soarele în ochi!
Domnule.
- Mă numesc Bert Gordon. - Domnule!
Stai în locul ăla de ore în șir. Pleacă de acolo, mă enervezi.
Bila cinci.
Partida s-a terminat.
- Cât avem? - Avem 11.400$, în buzunarul meu.
Predicatorule, adu-mi micul dejun. Un sandviș cu ouă și cafea.
Tu vrei ceva, Charlie?
Stai așa. Tu vii cu mine, să mănânci la hotel. Partida de biliard s-a terminat.
Ba nu, Charlie. Partida se termină când zice Fats.
Ai vrut 10.000$, i-ai obținut.
- Trezește-te, Charlie. - Cum adică?
Nu înțelegi, nu-i așa? N-ai înțeles niciodată. Am venit pentru el.
Și o să-I bat.
Merg cu el până la capăt.
Partida nu se termină până nu spune Fats. S-a terminat, Fats?
O să-I înving. L-am învins toată noaptea și o să-I înving și ziua.
N-ai întâlnit pe cineva mai bun ca mine. Chiar dacă mă bați, tot eu sunt cel mai bun.
Continuă să joci cu puștiul ăsta. E un ratat.
Ce-a spus?
Joci de douăzeci și cinci de ore fără întrerupere.
- Adu-mi ceva de băut. - Nu trebuie să mai bei.
Gura!
Adu-mi ceva de băut!
18.000$, Eddie! Am câștigat 18.000$!
Eu am crezut că partida s-a terminat când a zis Fats.
Ba nu. S-a terminat acum.
Eddie cel lute, hai să jucăm biliard.
Hai să mergem, Eddie.
Arăți minunat, Fats.
Parcă ești un bebeluș roz și pudrat.
Ce vrei să faci, Eddie? L-ai făcut praf. Vrei să te sinucizi?
- Ți-e frică, Charlie? - Poate că da. Sunt un laș.
Du-te acasă, dar lasă-mi banii.
Du-te naibii!
Dă-mi banii ăia!
Haide, dă-mi-i! Sunt ai mei!
Poftim. Ești un tâmpit!
Chiar arăți minunat, Fats.
Le sparg eu.
Bila nouă.
Cincisprezece.
125.
Trezește-te, Eddie.
Lar pierdem.
Doar atât ne-a mai rămas?
Dacă doar atât ai, înseamnă că atât ne-a mai rămas.
Willie, dă-mi banii de miză.
Am cam 200$.
Partida s-a terminat, Eddie.
Fats, mai am vreo 200$ aici. Nu mă poți lăsa baltă.
Ba uite c-o fac.
Fats, haide.
BILIARD AMES - INTRARE
Îmi pare rău, Charlie.
ASTA E ZIUA TA NOROCOASĂ?
Dă-mi un prosop, te rog.
Ești sigur?
Să vă aduc ceva?
Mai încolo.
Aștepți de mult autobuzul?
Da.
De când aștepți?
Poftim?
De când aștepți?
De la 4.00.
Doar o ceașcă de cafea neagră, vă rog.
D-nă, stați puțin.
Mai vrei o ceașcă?
Bine. Multumesc.
La ce oră pleacă autobuzul?
Ce autobuz?
Al tău.
La 8.00.
Nu avem prea mult timp.
Ai dreptate.
Bună și la revedere.
Drum bun.
Multumesc.
Dă-mi-o mie.
- Cât vă datorez? - A plătit doamna.
- Dă-mi niște whisky J.T.S. Brown. - Bine.
- Vreți și o bere? - Nu.
Ai călătorit bine?
Da.
Pot să mă așez?
De ce nu? Doar ne cunoaștem secretele.
Mulțumesc pentru micul dejun.
Doi străini ce se întâlnesc în noapte trebuie să-și facă cinste cu micul dejun.
Pot să-ti mai iau ceva de băut?
- Încă un rând, mie și doamnei. - Bine.
Arăți altfel,
mai relaxată.
Din cauza luminii și a băuturii.
Cum de-ai pierdut autobuzul?
Nu așteptam autobuzul.
Atunci de ce te-ai dus în statie?
Din același motiv ca și tine.
La ora aia nu prea ai de ales.
În plus, locuiesc la trei străzi depărtare.
Tu unde locuiești?
Pe ici, pe colo.
Știu unde locuiești.
Într-o casetă din autogară.
Cum e să stai într-o casetă?
Cam înghesuit.
Bei întotdeauna așa de devreme dimineața?
Pui întotdeauna așa de multe întrebări?
Nu întotdeauna.
Uneori mă trezesc și nu mai pot adormi dacă nu beau ceva.
Barurile nu se deschid înainte de ora 8.00.
Mac, cel de acolo, are încredere în mine. Când sunt lefteră, are încredere în mine.
Nu-i așa că ai încredere în mine, Mac?
Așa e.
Când nu sunt lefteră, iau o sticlă în cameră...
și dorm foarte bine.
Vorbești cam ciudat, dar îmi place.
Am fost actrită.
Acum cu ce te ocupi?
Mă duc la facultate două zile pe săptămână, marți și joi.
Nu arăti a studentă.
Sunt genul emancipat.
Nu voiam să spun asta, orice ar însemna. Voiam să spun că nu pari destul de tânără.
Nici nu sunt.
Atunci de ce te duci la facultate?
Fiindcă n-am altceva mai bun de făcut marți și joi.
Ce faci în celelalte zile?
Beau.
Nu mai vreau.
Mi s-a făcut somn. Mulțumesc mult, d-le...
Mă numesc Eddie.
Deci te numești Eddie.
Eu cum ar trebui să mă numesc?
Nu știu, cum vrei tu.
Vreau numele pe care-I am, Sarah.
E un nume biblic. Vrei să știi ce înseamnă?
Pot să iau o sticlă pentru noi.
Nu.
O sticlă de whisky.
Ce vrei să fac, să umblu pe șapte cărări?
Nu.
Te duc acasă.
Bine.
Nu-i nimic. Nu sunt beată, sunt șchioapă.
COLONNADE VINURI ȘI BĂUTURI SPIRTOASE
De ce eu?
Te rog! Ești prea nerăbdător.
La-o, e a ta.
Ți-o dau pe asta cu 1,50$ pe noapte sau cu 7$ pe săptămână.
- Cu noaptea. - Plata în avans.
O sticlă de bere.
Domnule, pot să iau un tac?
- Ești Eddie Felson! - Cine e?
Te-am văzut jucând la Ames de curând.
Joc o partidă cu tine, tinând o mână în buzunar.
Ești prea bun pentru noi.
- Ce îti mai trebuie? - Un trei îmi ajunge.
Multumesc.
- Pot să vă ofer de băut? - Da.
Ești un jucător bun, dar ai și noroc.
Da, am noroc.
- De ce ai făcut asta? - Voiam să văd ce fel de zi e.
O zi ca oricare alta.
- Lumea vine și pleacă. - Dă-mi și mie un fum.
- Cât e ceasul? - 11.00.
Mă întorc mai târziu.
De ce?
Vino aici.
Trebuie să te bărbierești. Nu te poți duce așa.
În baie găsești un aparat de ras și cremă de ras, din partea casei.
De ce ai zis asta, Sarah?
- De unde știi că mă cheamă Sarah? - Tu mi-ai zis.
Mint. Când sunt beată, mint.
Atunci cum te cheamă azi?
Sarah.
Eddie,
eu am probleme și cred că ai și tu.
Poate că ar trebui să ne lăsăm în pace unul pe altul.
Lucrurile mele sunt la hotel. Le aduc mai târziu. Vino încoace.
Nu sunt sigură.
Nu știu.
Ce vrei să știi și de ce?
Multumesc.
- Unde ai fost toată ziua? - La școală. E joi.
Am uitat.
Dormeai când am plecat. N-am vrut să te trezesc.
Tu ai ieșit?
Da, vreo două ore.
Un cadou.
Stau aici de aproape trei ani.
Acum, de trei zile, parcă îi cunosc pe toți.
Când trec pe lângă oameni, pe stradă,
vreau să-i opresc și să le spun: "Am un iubit!"
Multumesc.
Eddie, unde te duci când ieși?
La muzee, galerii de artă, concerte.
Eu te cred când spui că mergi la școală.
- Vrei să vii cu mine? - Glumești?
Vezi cartea asta?
Am început-o când am ajuns aici. N-am terminat nici măcar primul capitol.
Tu ai citit toate cărtile astea?
Le-ai învățat pe toate?
Când sunt trează. Când sunt beată, se cam amestecă. De obicei sunt amestecate.
Nu mai vorbi despre tine de parcă ai fi o bețivă. Nu-mi place.
Ar trebui să te internezi într-o clinică și să te tratezi.
Mă tratez chiar aici.
Mi-e foame.
Alege.
Am cumpărat destule, nu mai trebuie să ieșim până marți.
Cât te-au costat toate astea?
- Când o să ai bani, o să plătești. - Vreau să știu, să țin socoteala.
Bonurile sunt aici. Nu mi-ai spus ce vrei.
- Nu gătești nimic niciodată? - Ouă. Cum îți plac?
Crude.
M-am tăiat la deget.
- Am ceva în geantă. - Nu e grav.
Eddie, ce e în valiza aia?
- N-ai deschis-o? - Nu. De ce aș face-o? E a ta.
E o mitralieră.
Un tip mi-a zis că la oraș îmi trebuie mitralieră, așa că mi-am cumpărat.
De unde ai luat banii ca să plătești toate astea?
Băutura, mâncarea, chiria.
De la un bogătan bătrân care a fost iubitul meu.
Bună, Eddie.
Bună, Charlie.
Intră.
- Ea e prietena mea. - Bună, prietena lui Eddie.
Te-am căutat peste tot.
- Cum m-ai găsit? - Am întrebat.
- Vrei să plec? - Nu, stai pe aici.
- Vrei ceva de băut? - Nu vreau să deranjez.
Nu face pe timidul. Nu-ți stă bine.
- Ce vrei să fac? Sunt lefter. - Și eu.
Așază-te.
Ne aduci ceva de băut?
M-ai părăsit fără să-ți iei rămas-bun. Ca un hot în beznă.
Eram mai mult decât parteneri.
Era ca un...
- Un fiu. - Da, ca un fiu.
ÎI știu de când avea 16 ani. Când l-am văzut prima oară, în Oakland, mi-am zis:
"E un băiat talentat și isteț."
Vorbește cu mine.
Vreau să te întorci cu mine, să călătorim.
Nu mai suport felul ăla de viață.
Cum e viața ta aici? Joci în saloane mici, câștigi câțiva dolari pe zi.
Am relații. O să-ți dau banii înapoi.
Vrei să joci din nou cu Fats, la Ames? La asta te gândești?
Mereu m-am gândit la asta. O să-I înving pe grăsanul...
cu părul ăla buclat, cu inele cu diamant și cu garoafa aia.
Băiatul ăsta e nebun! L-au făcut praf, iar el vrea să se întoarcă.
- Pentru ce? Să iei din nou bătaie? - O să-ți recuperezi banii!
Crede că-mi pasă de bani. Îmi pasă de tine.
Ție îți pasă de mine, Eddie?
Am stat împreună mult timp, zi și noapte.
Cum să-ti iei rămas-bun?
Mi-ai lăsat mașina și 100$.
Crezi că-mi pasă de bani sau de mașină? Îmi pasă de tine.
Băiatul ăsta e cel mai mare jucător de biliard care există.
E un șarlatan de clasă mare. Poate să vrăjească pe oricine.
Ti-am zis ce bine o duceam pe când călătoream? Aveam de toate.
Mâncam bine, dormeam până târziu,
aveam bani de făcut praf. Whisky, femei... Scuză-mă.
Știi ceva? La-o și pe ea.
Dacă nu vrei să începem imediat, nu începem imediat.
Ne ducem la Miami. Te facem să uiti.
Ne distrăm puțin, stăm câteva săptămâni la soare.
- Cu ce? - Nu-ți face griji, fac eu rost de bani.
- Da? De unde? - Ce contează? Fac eu rost.
Pot să mai beau unul?
Ai păstrat bani fără știrea mea?
Cât?
25% ai mei. Cam 1.500$.
Nenorocitule! Cu banii ăștia l-aș fi putut bate! Doar atât îmi mai trebuia!
Dă-mi banii!
- De ce, să joci iar cu Fats? - Da, să joc iar cu Fats!
Dacă vrei să călătorim din nou, banii sunt ai tăi,
dar nu și dacă vrei să i-i dai lui Fats.
Ce zici?
Încă n-ai înțeles, nu-i așa? Ești un om fără ambiții.
Ți-ar plăcea să continui cu escrocheriile, nu?
În câțiva ani, dacă joc în orașele mici,
poți să-ți cumperi un salon de biliard în Oakland,
cu șase mese și cu un registru pentru pariuri.
Atunci îti vei lua rămas-bun de la mine?
- Asta crezi? - Da. Asta cred.
Da, asta vreau,
un salon de biliard și un mic registru pentru pariuri.
Îmbătrânesc.
Întinde-te pe jos și mori singur. Nu mă lua cu tine.
- Pur și simplu. - Da, pur și simplu!
Mulțumesc pentru băutură, prietena lui Eddie.
Mai dă-mi un pahar.
Dumnezeule!
Toți vor să profite de mine!
Nu bei și tu?
De ce a trebuit să se întoarcă aici?
Vino aici.
- Leși? - Da, nu stau mult.
Te simti bine?
Ce scrii?
O povestire inventată de mine.
Dă-mi-o.
Ce înseamnă asta?
Dă-mi-o înapoi!
Ce înseamnă asta?
"Avem un contract de depravare. Trebuie doar să tragem obloanele."
Scrie altă poveste!
Ce altceva mai avem?
Nu vorbim niciodată despre nimic.
Stăm în camera asta, bem și facem dragoste.
Suntem doi străini!
Ce se întâmplă când se termină băutura și banii, Eddie?
L-ai zis lui Charlie să se întindă pe jos și să moară.
Și mie o să-mi zici așa?
Ce o să se întâmple?
- O să-ți găsești alt amant bogat și bătrân. - Așa e. Și sunt sigură că o să mă ajuți tu!
Te aștepți să plâng?
Vagabondule!
Vagabondezi prin sălile de biliard!
- Dă-mi o sticlă de bere. - Bine.
- Cum ti-a mers? - Am câștigat câțiva dolari.
- La pocher? - Da.
Poate juca oricine?
Da.
- Ce vrei să-ti aduc? - O bere.
- E voie? - La loc.
- Care e limita? - Jumătate plus un dolar.
- Dă-mi jetoane de 10$. - 10$.
- Mai bine de 20$. - 20$.
Taie.
Dă cărtile.
- Whisky. J.T.S. Brown. - Două.
Fac cinste.
Credeam că bei numai lapte.
- Doar când lucrez. - Da? De ce?
Îmi place. Îți face bine.
Dacă joci pe bani, whisky-ul e o scuză ca să pierzi. N-ai nevoie de așa ceva.
- Cum ți-a mers la pocher? - Am pierdut 20$.
Nu te pricepi la pocher.
- Dar la ce? - La biliard.
Încerci să fii amabil?
Nici un jucător de biliard nu joacă mai bine decât ai jucat tu la Ames.
- Ai talent. - Bine. Atunci de ce am pierdut?
- Din cauza caracterului. - Da, cum să nu.
Ai dreptate, sunt sigur. Toți au talent. Și eu am talent.
Crezi că poți juca biliard sau pocher pe bani mulți, timp de 40 de ore, numai cu talentul?
Fats e cel mai bun din tară numai fiindcă are talent? Nu.
Are mai mult caracter într-un singur deget decât ai tu în tot corpul.
- M-am îmbătat. - El a băut la fel de mult ca tine.
- Știe cum să bea. - Sigur că știe.
Crezi că și ăsta e un talent?
Crezi că Fats știa cum să bea când s-a născut?
Și ce vrei să fac? Să mă prosternez la picioarele lui?
- Ce să fac, să mă duc acasă? - Asta e treaba ta.
Sau să rămân?
Rămân până adun destui bani ca să joc iar cu Fats.
Poate, până atunci, îmi dezvolt caracterul.
Poate, până atunci, o să mori de bătrânețe.
- Cât îti trebuie? - 1.000$.
Cel puțin 3.000$.
O să înceapă la 500$ partida și o să te facă praf.
Așa joacă el împotriva unuia care se pricepe la jocul ăsta.
O să te bată de cinci ori sau mai mult, în functie de nervii tăi.
Ar putea să-i fie frică de tine. Așa s-ar schimba situația, dar nu conta pe asta.
Tu de unde știi? Nimeni nu știe așa de mult.
Ai văzut mașina aia mare, parcată afară?
E a mea. Îmi place mașina aia.
Îmi cumpăr o mașină nouă în fiecare an, fiindcă știu ce o să facă cei ca tine și ca el.
Am câștigat destul de pe urma ta ca să o plătesc de două ori.
În cazul ăsta îmi faci cinste cu încă un rând.
Eddie?
- Pot să devin indiscret? - Până acum cum ai fost?
Ești un ratat înnăscut.
Ce înseamnă asta?
A fost prima dată când l-am văzut pe Fats strâns cu ușa.
- Dar i-ai dat drumul. - M-am îmbătat.
Sigur că da. Ai cea mai bună scuză ca să pierzi.
Nu e o problemă să pierzi când ai o scuză bună.
Dar și să câștigi e greu, parcă ar fi un viciu.
Poți să scapi de el, cu o scuză. Trebuie să înveți să-ți plângi de milă.
E un sport foarte bun, să-ți plângi de milă. Le place tuturor.
- Mai ales ratatilor înnăscuti. - Mulțumesc pentru băutură.
- Stai. Poate te pot ajuta. - Ca să fac ce?
- Să faci rost de 3.000$, să joci iar cu Fats. - De ce?
Din zece sau cincisprezece motive. Am și eu ceva de câștigat.
- Mi-am închipuit. Cât? - 75%.
- Pentru cine? - Pentru mine.
E cam mult. Cine te crezi, General Motors?
Cât crezi că valorezi acum?
Eu pun banii și timpul, de asta iau 75% dacă tu câștigi.
- Crezi că pot pierde? - Doar asta am văzut.
- M-ai văzut câștigând 18.000$. - Vrei să joci biliard, nu?
Jocul ăsta nu e ca fotbalul. Nu te plătește nimeni pentru cât alergi.
Când joci biliard, scorul e simplu.
La sfârșitul jocului se numără banii și se vede cine e cel mai bun.
Atunci de ce mă ajuți? Ajută-te pe tine, joacă pocher și îmbogățește-te.
Sunt deja bogat, dar îmi place riscul. Tu pentru asta ești bun, pentru risc.
În plus, ai talent.
Mi-ai mai spus asta.
Mai micșorează-ți pretențiile și poate mai vorbim.
Nu mai vorbim. Nu-mi plac pariurile proaste. E 75% - 25%.
- Pa și pusi. - Așteaptă.
- Cum o să faci rost de bani? - Mă descurc eu cumva.
S-a dus vorba despre tine. Într-un loc nepotrivit te mănâncă de viu.
Când m-ai adoptat?
Nu știu când.
SALA DE BILIARD a lui Arthur
- Bună. - Bună.
Ticălos norocos. Renunt!
Vrei să joci?
- Pe cât jucați? - 1$ pe bila cinci. 2$ pe nouă.
- Joc vreo două partide, de plăcere. - Bine, amice.
Mi-a ajuns.
Și mie.
- Te lași și tu? - Ești un jucător destul de bun.
- Cât ai câștigat? - Vreo doi dolari.
- Am rămas doar noi doi. - Cred că da. Doar noi doi.
Vrei să mărim miza? 2$ pe cinci. 5$ pe nouă.
Băiete, cred că vrei să mă păcălești.
- Pune-mă la încercare. - Lovește.
Bine.
Sigur nu vrei să renunți?
Hai să lăsăm baltă mărunțișurile. 100$ miza.
Zece partide, pe 10$ partida, câștigătorul ia totul.
Apoi mai vedem cine renunță.
Bine, dă-i drumul.
- Alege. - Cap.
Ai câștigat.
Să nu ratezi.
Nu mă enervez ușor. Dar pentru chestia asta o să te fac praf.
Unu.
Cinci.
Șase.
Zece.
Ageamiu de două parale, plătește 100$!
- Renunți, amice? - Da.
Ești un adevărat rechin al biliardului.
- Și el la fel. - Tu ești mult mai bun decât el.
Uite-ți banii, băiete.
Rechin al biliardului!
Stați puțin.
Să-i dăm băiatului banii.
Plătim totdeauna când pierdem.
Nu ne trebuie rechini de biliard pe aici!
BĂRBATI
- Cine e? - Eu, Eddie.
Ce s-a întâmplat?
Am luat bătaie.
Mi-au rupt degetele mari.
Dumnezeule!
Sarah, mi-au rupt degetele mari.
Mi-au rupt degetele.
Stai liniștit.
Sunt aici.
Poți s-o citești, dacă vrei.
Vrei să ieșim puțin? Să mergem la un film?
Nu.
- Vrei să bei ceva? - Eu nu, tu?
De ce e așa de cald aici?
Te rog!
- Sarah, crezi că sunt un ratat? - Un ratat?
Da.
Am întâlnit un tip, Bert Gordon. Mi-a zis că sunt un ratat înnăscut.
- Ce știe el? - Știe multe.
- De ce ți-a spus asta? - Nu sunt sigur.
A zis că există oameni care caută mereu o scuză ca să piardă.
- Cu ce se ocupă Bert Gordon? - Cu jocurile de noroc.
- El e un câștigător? - E bogat.
- Asta te face un câștigător? - Ce altceva?
- Te deranjează ce a spus? - Da.
Mă deranjează mult.
Fiindcă de două ori, o dată la Ames cu Fats...
și a doua oară la Arthur...
Salonul ăla ieftin și infect. De ce am făcut asta, Sarah?
Aș fi putut să-I înving treptat. Nici nu și-ar fi dat seama.
Trebuia să mă dau mare.
Trebuia să le arăt ageamiilor cât de frumos poate fi jocul ăsta.
Orice poate fi frumos.
Și zidăritul e frumos, dacă te pricepi.
Dacă știi ce faci și de ce și dacă-ți iese bine.
Când joc, mă simt...
Cum se simte un jocheu pe calul său, cu toată viteza și puterea aceea dedesubt.
Ajunge pe ultima sută de metri, tensiunea crește, iar el știe asta.
Simte când trebuie să-i dea frâu liber.
Totul e în favoarea lui. Se încadrează în timp, deține controlul.
E o senzatie minunată.
O senzație nemaipomenită, când îți merge bine și o știi.
Dintr-o dată bratul devine flexibil. Tacul e o parte din mine.
Tacul are nervi. E o bucată de lemn cu nervi.
Simți cum se rostogolesc bilele. Nu e nevoie să te uiți, știi pur și simplu.
Execuți niște lovituri pe care nu le-a mai făcut nimeni.
Joci o partidă așa cum n-a mai jucat nimeni înaintea ta.
Nu ești un ratat, ești un câștigător.
Unii nu simt așa ceva pentru nimic.
Te iubesc, Eddie.
Într-o zi o să te așezi la casa ta.
Te vei mărita cu un profesor de la facultate. Vei scrie o carte bună, poate despre mine.
Eddie Felson cel lute, șarlatan.
Te iubesc.
Ai nevoie de cuvinte?
Da, am nevoie de ele foarte mult.
Dacă le vei spune vreodată, nu te voi lăsa să le iei înapoi.
Îți pare bine?
Da.
Bună, Eddie.
Bună.
- Cum merg afacerile? - Încet.
- Ai pățit ceva la mână? - Am avut un accident, la Arthur.
Pari să o duci bine.
Am pierdut 20% din dexteritate, poate chiar mai mult.
- Te-a călcat cineva pe mână? - O jigodie mi-a rupt degetele mari.
Unul pe care-I chema Turk?
Îi cunoști pe toți, nu-i așa?
Pe toți cei care îmi pot face rău sau mă pot ajuta. E util.
- Ar trebui să-mi dai lectii. - Înscrie-te.
Unde să mă înscriu?
Primul meci la care mă gândesc e la Louisville, în Kentucky.
Spune-mi care e locul, șefule, și voi fi acolo.
- Ce-ai pățit? - Ți-am zis, degetele.
Nu mă refeream la degete. Mi-ai zis deja.
- M-am tot gândit. - La ce?
Poate că nu sunt o investitie așa de bună acum.
25% dintr-o sumă mare sunt mai buni decât 100% din nimic.
Adu-ne de băut.
J.T.S. Brown.
- Bună seara, d-le. - Bună seara.
- Dă-ne o masă liniștită. - Da, pe aici.
Vreti să beti ceva înainte de cină?
Bine?
Sherry, foarte vechi și foarte sec.
Două.
Sherry?
- E un local drăguț. Arăți foarte frumos. - Mă simt frumoasă.
- Ce e de râs? - Cravata ta.
Nu te-am mai văzut purtând cravată până acum.
Există o prima dată pentru orice.
Da, e bine.
Scuzati-mă.
În sănătatea ta, Eddie.
Mulțumesc, d-le.
Ce e?
Mai vrei de băut?
Ce vrei să-mi spui?
Plec din oraș o vreme.
Cât timp?
- Nu știu. - O săptămână, un an?
- Mai degrabă o săptămână. O să mă întorc. - Sigur.
Să mergem acasă.
Taxi!
- Nu, merg pe jos. - Vino încoace.
Să ne punem niște haine uscate.
- Nu vrei să știi unde mă duc? - Nu.
Ba da, vreau să știu de ce, dar nu vreau să întreb.
Mă duc în Kentucky, la Louisville, cu un prieten.
O să încerc să câștig niște bani. Îmi trebuie.
Plec mâine dimineată devreme.
- Pleacă acum. - Maturizează-te.
De ce?
Mă duc acolo să joc biliard cu un tip care se numește Findley.
Am nevoie de emoții și de bani.
Ti-am zis că mă întorc.
Dacă te-ai întoarce, nu m-ai fi invitat în oraș și nu mi-ai fi cumpărat rochia asta.
Mă păcălești și pe mine. M-ai păcălit mereu.
Ba nu, nu te-am păcălit niciodată, nici măcar când credeam c-o fac. Știi asta.
Vrei să stau să te aștept?
Micuta Sarah cea credincioasă. Trage obloanele și așteaptă.
Când vei avea chef să te întorci, te vei întoarce și mă vei iubi.
Apoi vei pleca din nou. Asta e ideea ta despre dragoste?
Nu am nici o idee despre dragoste.
Nici unul dintre noi n-ar recunoaște dragostea dacă ar vedea-o pe stradă.
Eu aș cunoaște-o.
Aș cunoaște-o.
Pentru numele lui Dumnezeu, ce îmi faci?
Te iubesc.
Care e ideea ta despre dragoste, lanțuri?
Nu.
Te-am inventat eu, nu-i așa, Eddie?
Nu erai adevărat.
Te-am inventat eu, așa cum am inventat totul.
N-a fost nici un accident de mașină.
Când aveam cinci ani, am avut poliomielită.
N-am fost niciodată actrită. Bătrânul cel bogat e tatăl meu.
Ne-a părăsit când aveam șapte ani.
Îmi trimite un cec în fiecare lună ca să răscumpere faptul că m-a părăsit.
Despre bărbații pe care i-am cunoscut,
după ce plecau, spuneam: "Nu erau adevărați, i-am inventat eu."
Dar voiam ca tu să fii adevărat, Eddie.
Mi-e atât de teamă!
Mi-e teamă.
- Sarah Packard, Bert Gordon. - Îmi pare bine.
Asta merge în compartimentul A.
Multumesc.
Mă ocup eu.
- Vă veți simți bine, d-ră... - Sarah Packard.
Îmi ia ceva timp ca să memorez un nume.
- Sigur nu doriți nimic? - Nu, mulțumesc.
Ati fost vreodată la Louisville în săptămâna derbiului?
- N-am fost niciodată la Louisville. - Multă acțiune, bani, rafinament.
Vezi cele mai elegante și mai frumoase femei din lume.
Ți se scurg ochii după ele.
Findley e bogat. Bunicul lui i-a lăsat 20% dintr-o companie de tutun.
Și se ocupă cu escrocheriile?
E un domn căruia îi plac jocurile de noroc și să joace cu șarlatanii.
Are un conac în stil colonial, cu o masă de biliard.
Bea whisky vechi de opt ani, fumează țigări cu filtru.
- Cât de bun e? - Nu știu.
- Nu l-am văzut jucând. Am auzit că e bun. - Sunt gata.
Să-mi termin cafeaua.
- Ai mare încredere în mine. - Ba nu.
- Eu am încredere în Findley. - Ce înseamnă asta?
Înseamnă că am încredere că e un ratat în întregime.
Tu ești pe jumătate ratat, pe jumătate câștigător.
- Am terminat. - Plătesc eu.
Nu. Când joci pentru mine, eu plătesc toate cheltuielile.
Fats știa că situația era critică și trebuia să facă ceva să te oprească.
- A jucat bine. - Și eu am refăcut partida în minte.
Joac-o din nou. Învată ceva.
Fats s-a dus la toaletă.
S-a spălat pe față, și-a curățat unghiile, și-a golit mintea,
s-a pieptănat și s-a întors gata de joc.
Tu erai terminat.
Ai văzut cum arăta, curat, gata s-o ia de la capăt.
Pregătit să reziste și să fie dur.
Știi ce făceai tu? Te pregăteai să iei bătaie.
Erai făcut praf, înecat în glorie și în whisky,
hotărând probabil cum puteai să pierzi.
De unde știți atât de multe? De unde știți ce gândea?
Știu.
Am trecut și eu prin asta.
Am trecut cu toții prin asta, nu, d-ră Packard?
Ai un chibrit?
Bricheta dv. Nu funcționează, d-le Gordon?
Uitasem de ea.
- Ce-ti mai face mâna? - Bine.
Bine. N-aș vrea să pariez pe un olog.
- De ce ai spus asta? - Cred că dl. Gordon n-a vrut să jignească.
Era doar o expresie.
- Așa e, d-ră Packard. - Faptele sunt fapte.
E o fată isteață, Eddie.
Pe aici, d-le Gordon. Poftim, apartamentul 56.
Am telegrafiat pentru două apartamente alăturate.
- Nu tin minte. - Eu da. Vreau două apartamente.
Îmi pare rău, e totul ocupat, e săptămâna derbiului.
Nu se poate, trebuie să fi primit telegrama.
- Uitați-vă prin rezervări. - O să văd ce pot face.
Aveți dreptate, d-le Gordon, v-am rătăcit telegrama. Două apartamente alăturate?
SALĂ DE BILIARD
Ce muzică! Parcă se simte mirosul jocului și al banilor.
Simt până în vârful picioarelor.
- Eddie! - Billy, ce mai faci?
Nu știam că ești aici. Toți sunt aici. E ca o întrunire a șarlatanilor.
West Stone Kid, Johnny Jumbo. Vino, băieții o să se bucure să te vadă.
- În ce cameră suntem? - 57.
Vin mai târziu.
Așteptați, d-ră Packard.
Acum suntem vecini. Spune-mi Sarah.
Vreau să-ti vorbesc.
Avem nevoie de cuvinte?
Cred că da. Ne-am putea sfâșia unul pe altul, dar ar fi rău pentru toată lumea,
pentru mine, pentru tine și mai ales pentru Eddie.
Tu știi ce e bine pentru el.
Să câștige.
Pentru cine și pentru ce?
Ce face lumea să se învârtă? Pentru bani și pentru glorie.
Răspunde-mi la prima întrebare. Pentru cine?
Azi pentru mine, mâine pentru el însuși.
Cu tine nu există un "mâine".
Toate zilele de mâine îți aparțin, fiindcă le cumperi ieftin azi.
Nimeni nu e obligat să vândă.
- Ticălosule! - D-ră Buburuză!
Ești aici fiindcă te-a dus cu vorba, iar eu știu asta. Te agăți cu ghearele.
Lasă-I pe Eddie să aibă parte de glorie,
altfel vei fi ca o mârțoagă, calul care a terminat ultimul.
Nu ne face probleme, d-ră Buburuză. Trăiește și lasă și pe alții să trăiască.
Cât mai poți.
O să mă revanșez.
Cum?
Spune-mi tu.
Multumesc.
Trei cai au fost retrași din următoarea cursă:
Rosemary, Stroke of Luck și L & R.
- Unde e Bert? - S-a dus undeva.
Am câștigat 22,40$ de pe urma mârțoagei!
Am câștigat 200$ de la jocheu aseară, iar azi, la hipodrom, am 540$.
- Poftim, ține-i tu. - De ce?
Pentru noroc.
- Findley e aici. - Unde?
La bar.
- Nu te duci să vorbești cu el? - Stai liniștit. O să vină el aici.
- Mai vrei unul? - Multumesc.
Eu nu mai vreau.
Bună. Nu te-am mai văzut de mult.
N-am mai fost pe aici de mult.
D-ra Packard, Eddie Felson. James...
Findley.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Cred că am auzit de dv., d-le Felson. Jucați biliard, nu?
- Uneori. De ce? Jucați și dv.? - Puțin, dar de obicei pierd.
Și Eddie la fel.
- Uneori câștig. - Pun pariu că așa e.
Cât?
Bert?
Cred că dl. Felson face o propunere.
Se poate.
D-le Felson,
poate vreți să treceți pe la mine. Putem juca biliard.
Când?
- Sunteti foarte direct. - Așa e. Când?
- Deseară? - La ce oră?
Am invitat câteva persoane să bem ceva, după curse.
De ce nu veniti cu totii? La 22.00 putem începe partida.
- Vom veni. - Bine.
Dacă nu vă deranjează, eu aș rămâne la hotel.
- Ce s-a întâmplat? - Sunt obosită.
Haide, o să ne distrăm. Petrecerile lui Findley sunt renumite.
Îi invită pe toți, de la cei din înalta societate până la vagabonzi.
Așa se distrează el.
Îi place să stea pe lângă infractori. Așa sunt unii bărbați.
Și unele femei.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. A băut prea mult.
Dacă doarme o să-i treacă.
Termină!
Fă ce zice el. Du-te sus.
Doriti ceva de băut?
- Eu nu. Hai să jucăm. - Desigur.
Credeai că am venit aici să jucăm biliard cu 15 bile?
Eu nu joc cu 15 bile, ci cu trei.
E casa mea, e jocul meu. Nu ești obligat să joci dacă nu vrei.
- N-o să jucăm. - Bert, lasă-mă să joc cu el.
- Cât? - Începem cu o sumă mică. 100$ partida?
- Ai mai jucat biliard cu trei bile? - Da.
Mă duci de nas?
Sunt sigur că știe ce face. Îți permiți 100$ ca să afli.
Dă cărtile.
Frumoasă lovitură. Ați mai jucat biliard cu trei bile, d-le Felson.
- Sigur nu vreți să beți nimic? - Eu nu.
Cum stăm?
- La egalitate. - Când măresc miza?
- Nu știu. - Dacă așa joacă, îl pot bate.
Fii sincer. Ai jucat vreodată cu trei bile?
Care e diferenta?
Folosești tacul, ai bile pe masă. Trebuie doar să înțelegi cum merge.
- Ridicăm miza? - La cât?
500$?
Crezi că-I poți bate?
Sigur că poate. Altfel n-ar fi jucat cu mine.
Nu l-am întrebat dacă poate să te bată, știu că poate s-o facă.
L-am întrebat dacă o s-o facă. Sunt două lucruri diferite.
Pot să-I înving.
Bine, 500$.
Bert, ai observat că băiatul ăsta seamănă foarte mult cu tine?
Parcă i-ai fi pozat tu artistului.
Se poate.
Noteaz-o și pe asta, Bert.
ÎI bat în partida viitoare.
Ce-ti fac mâinile?
Bine.
Lasă tacul, plecăm.
- Păcat. Noaptea abia a început. - Ba s-a terminat acum 2.000$.
- Bert, așteaptă. - Am zis că plecăm.
Pot să-I bat, Bert.
M-a păcălit, nu credeam că știe să joace. Pot să-I înving!
Nu te cred, Eddie. Cred că tot un ratat ești.
O să joc cu banii mei!
Mă întorc imediat.
Bine, hai să jucăm.
Sunt lefter.
- Ce păcat, d-le Felson. - Pentru cine, d-le Findley?
Bert, m-a bătut cu un singur punct.
- Banca s-a închis. - Nu mă lăsa baltă, te rog!
Eu știu când să renunț. Tu nu. Fie că pierzi sau câștigi.
Ce vrei să fac? Spune...
și o să fac, dar nu mă lăsa baltă acum.
Nu-I ruga.
- Du-te înapoi la hotel. - Te rog, Eddie, nu-I ruga.
Du-te înapoi la hotel. La un taxi și du-te!
N-ai înteles nimic din toate astea? Nu înseamnă nimic pentru tine?
Omul ăsta, locul ăsta, lumea asta.
Poartă măști, pe sub care sunt niște oameni pervertiți, ciudați, infirmi.
- Taci. - Nu purta și tu mască. Nu e nevoie.
Ăla e Turk, cel care ți-a rupt degetele!
N-o să-ți mai zdrobească degetele, ci inima și sufletul,
din același motiv: Fiindcă te urăște din cauza a ceea ce ești.
- Pentru ce ai tu și el n-are. - Lasă-mă în pace o dată pentru totdeauna.
Mă lași în pace?
Joacă cu el, Eddie.
Joacă pe 1.000$ partida.
Accepți un cec?
Bani lichizi.
Cât îti datorez?
12.000$.
Poftim.
A fost o seară interesantă.
Sigur.
Charlie, cheamă-le domnilor un taxi, te rog.
- V-aș conduce până la ușă, dar... - Ești obosit.
Și înfrânt.
Da.
Să mai veniti.
Da, sigur.
Uite-ți partea: 3.000$.
- Taxiul așteaptă. - Multumesc.
- Eddie, vino. - Vreau să merg pe jos.
E mult de mers.
Am timp, Bert.
Vrei să-i spun eu din partea ta?
Ce să-i spui?
Trebuie să fii dur.
Când pleci?
În curând. Asta vrei, nu-i așa?
Asta vrea Eddie.
Mi-a zis să-ți dau niște bani.
Pune-i pe pat. Așa se face, nu?
Așa se face.
Felul în care mă privești...
Așa te uiți la cineva pe care tocmai l-ai învins?
De parcă tocmai i-ai luat banii, iar acum vrei și mândria lui?
- Eu vreau doar banii. - Sigur.
Desigur, banii și plăcerea aristocrată de a-I vedea zdrobit.
Ești un roman. Trebuie să-i învingi pe toți.
Ai ceva de băut?
Pervertiti
CIUDATI
Infirmi
Dă-mi cheia, te rog. Camera 57.
Hai, dă-mi cheia.
Mai spuneți-mi o dată. Ziceti că erati în camera cealaltă...
Ea a închis ușa, v-am spus.
A închis ușa, a stat înăuntru vreo cinci sau zece minute.
Lăsati-I să intre.
Eddie...
Eddie?
A venit aici.
Mi-a cerut de băut.
L-am dat.
Am mai băut câteva pahare.
Ea a venit aici!
Am venit să joc biliard, Fats.
- Bine. Care e miza? - Spune tu.
1.000$ partida?
Mai bine 3.000$ partida.
3.000$, tot ce am, toate economiile mele.
Ce e?
Dacă mă bați în prima partidă, mă întorc la Oakland.
Să-i dăm drumul.
Pariază pe mine, Bert, nu pot pierde.
Willie?
- Alege. - Cap.
Cum s-o joc pe asta, Bert?
Fără riscuri?
Așa mi-ai zis mereu, să joc fără riscuri, să câștig procentul.
Voi juca iute și dezlănțuit.
Bila unu, în buzunarul din colț.
Și cei care joacă la procent mor lefteri, nu?
Cum aș putea pierde?
Bila 12.
Cum aș putea pierde? Aveai dreptate, Bert.
Nu ajunge să ai talent, trebuie să ai și caracter.
Bila patru.
Acum am caracter, cu siguranță.
L-am găsit într-o cameră de hotel din Louisville.
Joacă biliard, Eddie cel lute.
Joc biliard, Fats. Când ratez, e rândul tău.
Bila cinci.
Bila 14.
Bila patru.
Partida s-a terminat.
Partida s-a terminat!
Bila opt.
Bila 13.
Renunț, Eddie.
Nu te pot învinge.
Willie, dă-i banii.
Ai făcut rost de un jucător de biliard.
Predicatorule, dă-mi haina.
Unde te duci?
Eddie?
Îmi datorezi bani!
De unde ți-a venit ideea asta, Bert?
- Cât zici că-ti datorez? - Jumătate.
- La Louisville era 75%. - Aici e jumătate.
Și dacă nu te plătesc?
Nu mă plătești?
O să ți se rupă din nou degetele mari.
Și restul degetelor.
Dacă le spun eu, o să-ți rupă mâna dreaptă în trei sau patru locuri.
Mai bine l-ai plăti, Eddie.
Crezi că încă mai ești impresarul meu?
Sunt un om de afaceri.
Ai multe partide pentru mine?
O să câștigăm mulți bani împreună, de-acum încolo.
50%?
Nu trebuie să fie 50%, poate fi și 30% sau 25%.
Noi am înjunghiat-o, nu-i așa?
L-am arătat noi ei.
Dacă nu se întâmpla în Louisville, se întâmpla în altă parte.
Dacă nu acum, peste șase luni. Era genul ăsta de femeie.
Dar apoi am răsucit cuțitul în rană, nu?
Ție nu ți-a stat în gât, fiindcă ai scuipat, așa cum scuipi tot.
Dar mie îmi stă pe suflet.
Am iubit-o.
Am dat-o la schimb pe o partidă pe biliard.
Asta nu înseamnă nimic pentru tine. Ți-a păsat vreodată de cineva?
"Să câștigi", mi-ai zis. Asta contează.
Nu știi ce înseamnă să câștigi. Ești un ratat!
Fiindcă ești mort pe dinăuntru și nu poți trăi...
dacă nu îi omori și pe cei din jur.
Prea mare, Bert.
Prețul tău e prea mare.
Dacă l-aș accepta, ea n-ar fi trăit niciodată. N-ar fi murit niciodată.
Știm amândoi că nu e adevărat. Ea a trăit. A murit.
Mai bine...
Spune-le băieților tăi că mai bine m-ar ucide. Să meargă până la capăt,
fiindcă, dacă doar o să mă bată, o să mă adun,
așa să-mi ajute Dumnezeu, Bert,
o să mă întorc și o să te ucid.
Stai puțin.
Bine.
Dar...
să nu mai calci niciodată într-o sală de biliard.
Grasule,
joci biliard foarte bine.
Și tu la fel, Eddie cel lute.
SFÂRȘIT
Romanian